ÖPPNAR OM 3 VECKOR BÄTTRE ÄN STÄLLET INTILL
Du får inte stå där. Du har inget tillstånd för att ta handikapprutan.
Det här tar bara några minuter.
Folk kommer till min son Josephs café så du får inte stå där.
- Är du Mocha Joes mamma? - Ja, jag heter Jane.
Mocha Jane. Du får inte stå där.
Det finns inga lediga platser. Jag ska bara lämna det här.
Du är Latte Larry! Typiskt! Joseph har berättat om dig.
- Vi ska knäcka dig, Latte Larry. - Vi får väl se, Mocha Jane.
Vi får väl se.
Vilken värld!
Lägg det där på lagret.
- Halloj! - Freddy. Vad gör du här?
Jag vill se Colosseum innan gladiatorerna börjar slåss.
Jag har toppengrejer på gång. Det ska stå bord här.
Och vad finns intill? En liten klädhängare.
- För jackorna? - Och handsprit på varje bord.
- Sen är man redo att äta. - Ska Howie Mandel komma varje dag?
Strunta i det. Jag vill visa det som gör mig stoltast.
Välkommen till 2000-talets toalett. Skvättfri.
Först har vi snöskorna man står i. Såg du hur den åkte upp?
Kolla här.
Man ställer in den till sin penishöjd.
Du är som Howard Hughes när han lät naglarna växa. Häftigt.
Det är ett stort framsteg och jag är stolt.
- Var är toaletten? Var är dasset? - Inget sånt.
Om nån måste gå, då? Du tappar kunder utan en.
- Hellre än att nån lämnar avföring. - Damerna, då?
Jag ska visa.
- Kolla här. - Smart att damerna får sätta sig.
Nej, de sitter inte. De hukar sig.
- Jag fattar inte. - Kvinnor vill inte sitta.
De är kissavundsjuka på oss. Titta vad jag har gjort.
De tar tag i stången och stoppar in knäna.
De rör ingenting. Kvinnor vill inte röra vid toaletten.
- Det ser ut som pilatesträning. - Man vill inte stå så här hela dagen.
- Var hamnar byxorna? - De får göra vad de vill med dem.
- Kom och sätt dig. - Okej, så jag håller i mig här?
Det här känns skönt. Det känns mäktigt.
Ställningen gör mig stark. Har du rådfrågat några kvinnor?
- Nej. - De kommer att gilla det.
Tjejerna gillar det. Benen bränner.
- Jag har en till idé. - Du skojar?
En suverän idé. En mugg...
...som håller kaffet varmt.
- Som en termos? - Nej, muggen värmer kaffet.
- Har du nån plan? - Jag vet inte hur det ska gå till.
- Jag behöver en uppfinnare. - Jag känner nån med 45 patent.
- Han är rätt excentrisk. - Det ska uppfinnare vara.
Marconi besteg berg naken. Ju knäppare, desto bättre.
- Freddy Funkhouser! Madrasskungen. - Madrassmästaren.
- Knocka dem med en serie. - Kul att ses.
Vi ses.
Är det här allt? Jag är inte direkt överväldigad.
Du har jobbat på det länge. Mer färg. Du behöver lite prål härinne.
- Är du färdig? - Jag vill be dig om en tjänst.
Jag tänker överraska Jeff med en fest tre dagar före hans födelsedag.
- Du måste hjälpa mig. - Det är en jättedålig idé.
- Folk hatar överraskningsfester. - Du kanske. Alla andra älskar sånt.
- Är det här roligt? - Ingen gör så. Han blir förtjust.
Han har hjärtproblem. Vi har samma hjärtspecialist, dr Holzer.
- Överraskningar är farliga. - Han kommer att älska det.
- Han kommer att dö. - Jag vill ha en fest, så blir det.
- Jag frågar vad dr Holzer tycker. - Du får göra vad du vill.
- Hur kan jag stå till tjänst? - Jag vill prata med dr Holzer.
- Har ni en läkartid? - Nej.
- Är ni patient här? - Ja, det är jag.
- Då kan ni anmäla er. - Vad är det här?
Andrew "Rusty" Holzer? "Rusty" inom citationstecken?
- Det är doktorns visitkort. - Har han sitt smeknamn på kortet?
- Slå er ner, så kommer han. - Jag har inte sett dig här. Är du ny?
Jag har jobbat här i åtta-nio månader.
- Trivs du? - Ja, det gör jag.
- Äter du lunch ute eller här? - Antingen eller.
Du får säkert se upp med maten så att det inte börjar stinka här.
Som på flyget. Tar du mat med dig på flyget?
- Slå er ner, så kommer doktorn. - Javisst.
Är jag knäpp eller har ni skaffat nya tavlor?
Vi bytte kring årsskiftet.
Jag gillar inte den där. Vad tycker du om den där tavlan?
Jaså, den minen? Du tror att jag flirtar med dig. Det gör jag inte.
Folk kan prata utan att flirta. Hela världen flirtar inte.
Okej, slå er ner.
Kul att se dig, Larry. Varför kommer du?
Jag vill fråga om visitkortet. Andrew "Rusty" Holzer?
- Jag testar Rusty som smeknamn. - Vem ger sig själv ett smeknamn?
De flesta får ett smeknamn på grund av en egendomlighet.
Om man åt persikor som barn och kräktes av det-
- så kanske man kallas Peaches. Var kommer Rusty ifrån?
- Jag känner mig som en Rusty. - Gott nog.
Susie Greene ordnar en överraskningsfest åt Jeff den 20:e.
Jag är rädd att hans hjärta inte skulle tåla överraskningen.
- Alla hoppar fram och skräms. - Ja, det kan jag förstå.
Med hans hjärtproblem, så vill jag höra om det vore okej.
Jag skulle inte rekommendera det om inte en läkare närvarar.
- Var är festen? - Scopa.
- Svårbokat och trendigt ställe. - Han känner kändisar.
- Chris Martin ska sjunga. - Chris Martin?
- Gillar du Coldplay? - Älskar. Det är stort.
Det blir påfrestande. Jag tycker inte om det.
Avstå från en överraskningsfest. Det är inte säkert.
Låt säga att du var bjuden. Har du en annan åsikt då?
- Det har jag inte tänkt på. - Visst.
- Om jag kom på festen den 20:e? - På Scopa.
- Bra idé. Då vore det annorlunda. - Jag kan prata med Susie.
- Förhoppningsvis blir du bjuden. - Det låter bra.
- Tack så mycket. - Håll mig informerad.
- Jajamän, jag ska prata med Susie. - Tack, Larry.
- Får jag låna toaletten? - Visst.
Jag ska bara gå på toaletten.
Hej. Varför gick du förbi mig?
Jag beräknade våra hastigheter och tiden det tar att kissa.
Du hade tagit fyra minuter på dig, men jag tog bara 15 sekunder.
- Det var rätt beslut. - Det var oförskämt.
- Var det högsta hastighet? - Ja.
- Hörde du steg bakom dig? - Ja, och sen susade du förbi.
Du borde ha släppt förbi mig. Du borde ha vinkat.
- Du kunde ha väntat. - Släpp förbi snabbare bilar.
- Respektera bilen framför. - Du är en korridorsegoist.
- Får jag bjuda på en kopp kaffe? - Nu eller nån annan gång?
- Nån annan gång. - Gärna. Jag heter Wally.
Larry. Jag har inget emot handikappade.
Jag har dejtat två damer i rullstol så jag är van vid handikappade.
- Dejtar ni fortfarande? - Nej, jag hade dem på samma gång.
- Oj. - Rätt smidigt.
Jag tycker att du borde låta hjärtspecialisten komma på festen.
Holzer? Han är så genomskinlig.
Han försöker mygla in sig på festen. Han får inte komma.
Vi åt middag med honom och hans fru och de var brutalt tråkiga.
- Varför måste du överraska? - För att jag vill det.
- Vad är det? - Du försöker döda honom.
- Försöker döda vem? - Du vill ge Jeff en hjärtattack.
- Det är väl din plan? - Du är den larvigaste jag känner.
Om nåt händer med Jeff på festen så går jag till polisen.
"Frun ordnade en överraskningsfest. Här är beviset. En inbjudan."
Sabbar du överraskningen så får du på fan.
Utifrån grundläggande idéer så landar vi på tre element.
Först kaffemuggen, sen magin. Det här är värmekällan.
- Allt blir samma enhet. - Och värmen kommer därifrån?
- Helt otroligt! - Det här betyder mycket för mig.
Du hatar också kallt kaffe. Jag är less på att det blir kallt för fort.
Som att kaffet bestämmer när det måste förtäras.
- Det finner jag mig inte i. - Underbart! Varma koppar.
Titta vem som har vaknat. Vem är en duktig hund?
Det här är min assistent Adolf.
- Heter hunden Adolf? - Efter min farfar.
De är lika varandra. Han är tjusig men kan vara barsk.
Jag har en till skiss att visa dig. Du kommer att gilla den.
Vänta... vänta...
Heil Hitler!
Men du! Duktig ponke!
Duktig ponke.
- Jag hittade den. - Vad fan är det för fel på hunden?
Han morrade som om han tänkte attackera.
Sen sa jag "Heil Hitler" och då la han sig ner.
- Varför sa du så? - Varför fungerade det?!
Höll du armen så här när du sa det? Då vet jag.
Jag tränade honom genom att hålla ut en godsak så här. Fot!
Där ser du.
Här är skissen jag letade efter. Det här är olika element.
Vi har inte pratat färger än.
- Han kallar hunden för Adolf. - Efter sin farfar.
- Som att kalla hunden Pol Pot. - Han är bara excentrisk.
Han är en friluftskille och jagar tornador med Stormfront.
Jag gillar att se vita snubbar jaga tornador med bil.
- Inga svarta i bilen? - Svarta skulle aldrig jaga tornador.
- Det skitdumt. - Du har helt rätt.
Han är ändå en suverän uppfinnare och det märker du på muggen.
- Det har gått tio minuter. Vi testar. - Sanningens ögonblick.
- Lika varmt som för tio minuter sen. - Fantastiskt.
- Helt otroligt! - Tacka Boris för det.
- Jag har många idéer åt honom. - Säg nåt på rak arm.
Te med muttasmak. Man får smaken men slipper engagemanget.
- Man kan ha det i tepåse. - Jag ber honom kontakta dig.
- Jag missar Jeffs överraskningsfest. - Jag har invändningar mot den.
Jeff har hjärtproblem. Susie vet det. Det här kommer att låta galet.
Jag tror att Susie vill ge honom en hjärtattack.
Hon vill döda honom med överraskningen.
Ska överraskningen döda honom? Det låter galet.
Du tänker inte som en mördare men det gör jag.
Det finns så många som jag vill döda.
- Hon har ont uppsåt. - Jag gillar mysterier.
Jag kollade på Columbo och den jäveln övertygade mig att jag var mördaren.
Knivigt läge. Om du skulle avslöja nåt...
- Så dödar hon mig. - Men om du inte säger nåt...
Så kan han få en hjärtattack och dö.
- Vad tänker du göra? - Jag säger inget.
- Då får du leva med det. - Visst.
- Ska vi golfa i morgon? - Jag har ett möte i Beverly Hills.
Och ett möte två timmar senare. Vad ska jag göra däremellan?
Jag kan inte åka hem.
Nu vet jag.
- Hejsan. - Hejsan.
- Har ni en tid? - Det har jag inte.
Behöver ni träffa doktorn? Får jag fråga vad ni gör här?
Jag behöver nånstans att vänta och det här är ju ett väntrum.
- Så ni använder väntrummet...? - För att vänta.
Så gör man inte. Det här är en verksamhet.
Och min närvaro hjälper verksamheten.
Tomma restauranger får inga gäster. Samma sak med läkarmottagningar.
- Tror du att jag stöter på dig? - Ni dyker upp oanmäld.
Och nu stirrar ni på mig. Det börjar kännas som stalkning.
Du lever i en paranoid värld med stalkning då alla stöter på dig.
Det är rätt inbilskt av dig, om du frågar mig.
Jag väntar bara.
- Hej! Hur är läget? - Bra. Och själv?
- Nåt nytt om festen? - Jag önskar jag hade goda nyheter.
- Ingen fara. - Jag vill att du kommer.
Susie vägrar. Tror du att jag vill att Jeff ska bli överraskad?
Jag oroar mig för honom men är ju inte bjuden.
Nu vet jag. Ring Jeff.
Bjud ut honom på middag på Scopa den 20:e.
- Han berättar det för Susie... - Då messar hon att det inte går.
- Du fick inte messet. - Jag får messet.
Du fick inte messet.
Så när Susie säger att hon ställde in säger jag att jag inte fick messet.
- Där ser du. - Jag vet inte. Ljuga för Susie?
- Susie skrämmer mig. - Hon bestämmer inte över dig.
- Hon är väldigt otäck. - Menar du allvar? Lägg av.
- Var inte en mes. Rusty! - Jag gör det.
- Du gör mig stolt. Ring Jeff. - Tack, Larry.
Jag fick aldrig messet.
- Jag måste jobba. - Och jag måste vänta.
Du är min första handikappade vän. Jag vill ha vänner av alla slag.
- Vem kan bli arg på nån som har det? - Min vän är amputerad.
En amputerad vän? Det vore grejer det.
Kan du köra fortare? Du kör lika långsamt som du går.
- Tack. - Det var ingen komplimang.
Lastbilen kör om dig i höger fält. Så långsamt kör du.
- Folk tutar åt dig. - De tutar nog åt varandra.
- Hur fick du ens körkort? - Det var lätt. Jag pluggade hårt.
Sen anmälde jag mig för körlektioner och fick en tid.
Jag behöver inte höra detaljerna.
Du ska få slippa detaljerna. Jag satte mig med körskoleläraren.
- Jag skulle ju få slippa detaljerna. - Jag hoppar över massor.
Herregud! Susie!
- Vänd om och följ efter henne där. - Visst.
- Damen där? - Hon i leopardkappan.
- Det kan bara vara hon. - Ska vi bjuda på skjuts?
- Ska jag tuta åt henne? - Nej, tuta inte. Vart ska hon?
En resebyrå? Vi måste parkera i närheten.
- Vad sägs om mitt framför? - Det är ju en handikappruta.
Ja, precis.
Herregud! Jösses!
- Jag får parkera var jag vill. - Jag skulle vilja ha en sån.
Gå in på resebyrån och bläddra i broschyrerna-
- samtidigt som du tjuvlyssnar på henne.
Jag vill veta allt hon säger. Uppfattat?
- Vad heter hon? - Strunta i henne. Du tjuvlyssnar.
Jag ska inte veta vad hon heter. Hon är en främling för mig.
Okej.
- Behöver du hjälp med gåbocken? - Nej, det går bra.
- Vill du följa med in? - Nej, hon känner mig.
Sätt dig inte i bilen igen. Nu satte du dig!
- Nej, jag ska... - Gå nu.
- Kommer snart. - Rappa på!
- Det handlar om liv och död! - Va?
Skynda dig!
Nej! Kom inte tillbaka!
Jag vill ha sol och strand och spa.
Spa med ansiktsbehandlingar. Inget isolerat. Jag vill träffa folk.
Duger öar? För jag kan tänka mig Bahamas.
- Jag har alltid velat åka dit! - Det är vackert väder året om.
Här suger det. Har du sett regnet? Det är så kvalmigt.
Ni kan bo på Pink Sands Beach och flyga direkt till Nassau.
Haken är att det måste ske snart. Helt perfekt. Jag tar Bahamas.
Bahamas! Här kommer jag!
Jag har väntat länge på det här och ser fram emot att bara sticka.
- Fascinerande. - Vad hände?
Jag gick in och tittade i broschyrerna. De hade Japan...
Jag bryr mig inte om broschyrerna. Vad sa hon?
- Hon var nyfiken på Bahamas. - Bahamas?
Jeff hatar Karibien. När ville hon åka?
- Snart, sa hon. - Snart?
Hon såg verkligen fram emot det.
Tack för lunchen.
Jag kan inte fatta biljetten till Bahamas. Helgalet.
- Vi får göra om det här nån gång. - Jag är tillbaka i stan den 20:e.
Då kan vi gå ut och äta.
Skulle jag kunna få låna ditt handikapptillstånd?
Det står skrivet på mig. Jag fick lov att ansöka om det.
- Naturligtvis. - För min skeva ryggrad.
- Jag är försiktig med det. - Jag har aldrig lånat ut det.
Den här ska hänga i bilen. Men låter den sitta på spegeln.
Det finns inget lås. Personen i rullstolen är inte jag.
- Det trodde jag inte heller. - Numret är G921...
- Du behöver inte läsa, jag ser det. - Men om de frågar.
- G921BR79. - Jag tror jag fattar.
- Okej. - Vi ses när du kommer tillbaka.
Leon! Var är du? Jag har det!
- Jag är här. - Titta vad jag har!
- Vad fan?! Jag byter om! - Nu ska vi ha kul!
Rena jävla handikappvinsten, Larry!
Nu ska vi se.
- Nu använder vi tillståndet. - Inget stoppar oss.
Nej du!
- Du gör inte om det. - Är det där en hobbit?
Far åt fanders!
Åh fan... Börja fejka.
Ursäkta mig? Jag har tillstånd.
Hemskt ledsen. Inga problem. Ha en fin dag.
Jag kanske mosar dina ben så att vi får ett eget tillstånd.
Den här spelhallen drar in multum.
Jag vet. Titta här. Tack.
Vilken grej, va?
- Du måste svänga, Larry! - Jag svänger ju!
Jag har 287 biljetter. Ge mig slagträet.
Min polare vill säkert ha en den där.
- Till dig. - Matza-doft.
- Vart ska du? - Slå lite bollar på träningsbanan.
Vi ska äta middag med dr Holzer den 20:e.
- Nej! Absolut inte. Ställ in. - Men...
- Titta vem det är. - Rasistjäveln?
Han har muggarna. Det är grejer.
Heil Hitler!
Duktig ponke! Duktiga Adolf.
Så här många så fort? Helt otroligt!
De är färdiga. När jag valde färg så kändes det bäst med vitt.
- Bra val. Det här är smart. - Och jag har gjort dem smartare.
Med ett strömfat. Det är det som laddar batteriet.
- Så imponerande. - Äntligen slipper vi kallt kaffe.
Ja.
Nein! Halt, Adolf! Halt!
- Adolf! - Nein! Halt!
Adolf! Dum hund.
Var den här viktig?
- Hej. - Jag är tillbaka.
- Det blev en rolig resa. - Toppen.
Tillståndet.
- Jag behöver det. - Visst.
Ett smärre problem med tillståndet. Hunden åt upp det.
- Vilken hund? - Adolf.
- Adolf? Är det din bästa ursäkt? - Det är sant.
- Så Adolf ville äta plast? - Han ville ha Davidsstjärnan framför.
Tillståndet var en sidoskada. Ledsen.
- Stjäl du det? Jag behöver det. - Nej, det är sant. Vill du se?
Det fanns mer kvar men det ramlade bort.
- Jag behöver kunna parkera. - Jag kan skaffa ett nytt åt dig.
- Säg att det tappades bort. - Jag vet vad jag ska säga.
- Numret är G92... - Messa det.
- Då messar jag G92... - Du behöver inte säga det.
- Jag kommer inte ihåg det. - Du får ett tillfälligt tillstånd.
Det blir ett annat nummer när det är tillfälligt. Det blir T92...
Jag skaffar tillståndet och kommer med det.
Vi behöver inte säga mer. Varsågod. Förlåt igen.
Varför snurrar du när du kan gå baklänges?
Det är lättare utför så här. Lätt och snabbt. Ett steg kvar.
- Jag hittar inte mobilen. - Jaså?
- Har du frågat Susie? - Hon vet inte var den är.
Du får börja. Jag blev andfådd.
Andfådd? Efter fem trappsteg?
Jag är andfådd, säger jag.
Hur har du det med Susie?
Hon är jättegullig helt plötsligt och vill äta middag i kväll.
- Vi ska äta på Scopa. - Jaså?
Hon har varit en ängel. Har jag nånsin sagt så om Susie?
Wally, det är Larry. Du måste göra mig en tjänst.
Minns du kvinnan vi skuggade?
Hon ska överraska sin man i kväll på Scopa klockan halv åtta.
Vänta utanför och berätta för honom att det är en överraskning.
- Varför ska jag förstöra den? - Det är en fråga om liv och död.
- Kan jag inte ringa? - Han har tappat mobilen.
- Jag har nog inga kläder. - Du ska inte gå på festen.
- Du står utanför och avslöjar allt. - Hur ser han ut?
Jag skickar en bild och all information du behöver.
- Du har väl mitt nummer? - Hur kunde jag annars ringa?!
Vad står på?
Han kommer snart. För en massa oväsen.
Stort och skränigt!
Stort och skränigt ska det vara. Ju högre desto bättre.
Jag vet inte vad du tänker, men du yrar.
Han kommer snart.
- Nu märker jag vad du menar. - Eller hur?
- Störda grejer. - Men det blir inget av det.
Jag har en kille utanför som avslöjar överraskningen för Jeff.
Vad gör du? Du får inte stå på handikapprutan.
- Jag har gåbock och får stå här. - Var är tillståndet?
- Min vän lånade det och... - Har du inget så får du inte stå här.
Kom igen. Flytta på dig.
Hej, Chris! Hur är läget? Larry.
- Just ja, Jeffs vän. - Spelar du i kväll?
Jag tänker sjunga ett par låtar. Vill du vara med?
- Jag går nog innan du börjar. - Folk betalar för att se oss.
Jag brukar inte stanna för sånt. Jag orkar inte se folk beundra nån.
- Det känns fjäskigt. - Det visar bara respekt.
- Jag kanske stannar. - Nu vill jag inte att du gör det.
Ska du åka? Ingen åker. Det måste finnas en plats.
Parkering förbjuden. Det finns ingen plats.
Om du kör bil och hör en av dina låtar, vad gör du då?
- Då stannar jag. - Stannar du och lyssnar?
- Sjunger du i duschen? - Med sällskap, så.
- Varför duscha med nån annan? - För upplevelsen och lukterna.
Sånt borde förstöra duschen. Svårt att enas om samma temperatur.
Det beror på vad man tycker.
Men hejsan! Du kom ändå. Du är jätteflott.
- Det här är Chris Martin. - Trevligt att träffas.
- Dr Andrew Holzer. - Rusty Holzer.
Du ser inte ut som en Rusty.
Kul att du kom. Okej...
- Saknar du London? - Nej. Jag vet att det finns kvar.
Jag älskar West End.
Rusty.
Hur kan det inte finnas nån? Kom igen, snälla!
Där är en plats.
Först en mottagning i Oregon och sen ett år i Carson City.
- Vi borde nog förbereda oss. - Visst, men hur som helst...
- Har du nåt visitkort? - Kom igen nu, Wally.
Vi kanske kan byta? Du har mitt nummer där.
Han kommer! Tysta nu. Var beredda att skrika.
Sir? Jeff? Gå inte in!
Gå inte in! Det är en...
Överraskning!
Så synd.
Vad överraskad han blev.
Holzer! Vad fan gör du här?!
Chris Martin, prata inte med honom. Han är inte inbjuden!
- Vi skulle äta middag. - Vi lämnade ett meddelande.
- Jag fick det inte. - Du ljuger!
Du ljuger! Du ljuger!
- Mitt hjärta... - Rusty! Rusty!
Rusty!
Text: Magnus Öberg www.sdimedia.com